Tidligere på Stargate Atlantis:
Jeg vil melde meg for tjeneste, ma'am.
Hva er det du tror du gjør her?
Gi meg noe å gjøre. Ikke kommander meg omkring!
Hvor er resten av enzymet?
Løytnant Ford kan ha vært din venn, men han er ikke det nå lengre.
Vi er bare her for å lete etter en venn.
- Alle dere tror jeg er gal. - Ingen tror det.
Vi tror vi kan hjelpe ham dersom vi kan finne ham.
- Medisinen påvirker hodet ditt. - Jeg har det ikke bare bra, men bedre.
Løytnant! Ikke.
Ford!
Dette er latterlig.
Fortsett og klag, så kommer vi kanskje dit fortere.
Kunne vi ikke møtt disse folkene på en tropisk strandplanet,
befolket av høye, blonde kvinner?
Hvem det enn er som vil snakke med oss så setter de pris på privatliv.
Jeg setter pris på tid, og dette kaster det bort.
Det som er bortkastet tid er å høre på deg, Rodney.
Dette er et oppdrag som passer bedre til et av de lavere fremrykningsteamene.
- "Lavere fremrykning"? - Han mener "mindre viktig".
Vi fikk et tips fra en av Teylas kontakter.
Dette er det ørtende tipset vi har fulgt opp i vår søken etter en ZPM?
Jeg vil gjøre det klart at hvert sekund jeg er ute av laboratoriet mitt
er et sekund galaksen ikke får et grunnleggende...
Vi må få dem til portalen før folkene deres skjønner at de er borte.
- Er dere OK? - Åh, ja. Bare bra.
Virker som mye trøbbel bare for å få oss til middag.
Ikke særlig snakkesalige, er dere vel?
Hvis vi slipper dere løs, lover dere ikke å angripe oss?
- Jada. - Ja, vi lover.
Før vi løser dem må de vite at de er blant venner.
Ford?
Du trodde jeg var død, ikke sant, Sheppard?
Karer... karer, spis. Spis.
Vel, menn, dette var teamet mitt.
Vel, ikke denne, men jeg tror han også er OK.
Hva er alt dette?
Bare noen lokale grønnsaker, en slags alligatorgreie.
Det smaker som saltet kjøtt. Det er godt. Prøv.
Jeg snakker ikke om maten. Hva er det som foregår?
Hvem er disse mennene? Og hvorfor få oss hit på denne måten?
- Det er mange spørsmål. - Velg ett.
"Velg ett." Den var god. Hvor fant du ham, Sheppard?
Begynn med hvordan du unngikk wraithfartøyet?
Hva? Jeg blir sulten når jeg er nervøs.
OK. Fartøyet...
Ford!
Du skal ikke vekk fra denne planeten.
Jeg aner ikke hvor lenge jeg var på fartøyet.
Det neste jeg vet er at jeg var på en krysser, og jeg var våken.
Enzymet gjør deg nesten immun mot wrait-lammeren,
så når du dematerialiserer deg er du våken, i motsetning til...
I motsetning til død.
Jeg åpnet enzympungen hans, tok det jeg behøvde, og kom meg av skipet.
Det er lett å komme seg rundt på et wraithskip.
De er ikke vant til folk ombord, så det var nesten ikke sikkerhet.
Jeg kom meg vekk med nok av enzymet til å vare en liten stund,
sporet opp Stjerneporten, kalte opp den første adressen jeg kunne huske.
Jeg trenger et sted å være, et varmt måltid.
Og hva har du å bytte?
- Hva vil det skaffe meg? - Ingen våpen.
Så? Hva vil det skaffe meg?
- Jeg forstår fortsatt ikke. - Se. Jeg ble skutt, jeg er helet.
Jeg kan se lengre og klarere enn noen gang.
Jeg fortalte dem om enzymet, hvordan det gjør deg sterkere, bedre,
mer motstandsdyktig, hvordan det ville gi oss en reell sjanse mot wraithene.
Jeg mener, se på meg. Se på meg.
Jeg gikk av en wraith-krysser.
Det virker.
Jeg vil prøve det.
Vent litt. Alle folkene dine her,
- alle mennene dine, går de på enzymet? - Selvsagt.
Nei. Vi gjør det ikke slik mer.
La oss få dem hjem.
Ettersom vi ble flere, trengte vi mer og mer av enzymet.
- Bra jobbet. - Takk.
Det burde gi oss en stabil strøm av enzymet.
På tide å fokusere på de større sakene.
Aiden, mener du at dere har levende wraither her i hulen?
Det stemmer.
Wraithene kan kommunisere med hverandre over en viss distanse.
Men ikke mellom stjerner. De måtte vært i dette solsystemet.
- Du lærte meg det. - Ja, vel, bra for meg.
De kan ikke kommunisere når de er bevisstløse.
- Hvorfor overfalt du oss? - Ja...
Beklager det. Det var den eneste måten å få dere hit.
Hvis du sa hvor du var ville vi kommet.
- Ja, du og et spesialteam. - Nei.
Jeg vet at dere tror jeg er gal.
Jeg brakte dere hit for å vise at dere tar feil.
Jeg mener, ser jeg gal ut?
Ser det ut som om jeg er ute av kontroll?
Snakker vi relativt, eller?
Hør. Jace har fininnstilt enzymet.
Vi vet hvordan vi skal gi det, regulere det, raffinere det...
Vi er blitt så gode at vi til og med kan gi det gjennom maten.
- Unnskyld meg? - Gratulerer.
- Dere har fått deres første dose. - Hva?
Jeg tenkte lenge på hvordan jeg skulle få vist dere at enzymet var trygt,
overbevise dere om at dette var første skritt mot det å overvinne wraithene,
- så dere kunne overbevise Weir. - Er du sprø?
- Hei, ro deg ned, McKay. - Jeg har fått det mot min vilje!
- Du skulle ikke gjort dette, Aiden. - Hei, vær så sint dere vil.
Om et par dager vil dere takke meg. Vi vil le godt av dette.
Det klør. Dette er hva som hendte da jeg røykte marihuana på universitetet.
- Hold dere i ro. - La ham gå.
Ford, jeg vet hva du prøver å gjøre.
Jeg skjønner det.
Men Weir kommer ikke til å høre på oss
hvis vi alle er full av enzymet.
Din mat var ren.
Hvorfor? Hvorfor meg?
Du skal være vitne.
Du skal fortelle Weir at hennes team
har tatt enzymet og er bedre på grunn av det.
Hør, kompis, hvorfor blir du ikke med oss tilbake?
Få Beckett til å se på deg. Det er det beste beviset.
Nei. Jeg har tenkt gjennom dette. Dette er planen.
- Jeg skjønner ikke hva du tenker på. - Dere kan bevege dere fritt.
Dere er alle en del av teamet nå.
Så hvorfor passer de ikke på oss?
De laget seg mye arbeid for å få oss hit.
Hvorfor la oss dra?
- Venter på den andre skoen falle. - Lille jævel.
- Det var dette jeg var redd for. - Hva gjorde han?
Tok kontrollkrystallene, noe jeg viste ham hvordan skulle gjøres.
- Vel, det er ikke bra. - Årets underdrivelse.
- Se hva du kan gjøre. - OK, hvorfor tar vi ikke bare dem?
Hvis vi får ett våpen kan jeg ta dem alle.
Hvis vi roter det til vil vi miste den tilliten vi har.
- Vil du at de skal stole på oss? - Vi tar det med ro.
De kommer til å gjøre en feil.
- Og i mellomtiden? - Vi spiller med.
- Hvordan føler dere dere? - Jeg spiste ikke mye. Jeg har det bra.
Hvis vi faster så klarer de kanskje ikke å gi oss enzymet.
Jeg tviler på det. De ville tvinge oss.
Jeg spiste masse, og jeg kan bare si dere at jeg føle at det virker.
Alt du føler nå kan være psykosomatisk.
- Er det din ekspertmening? - Ja.
Jeg kan si deg at når de øker dosen
kan bivirkningene være virkelige og uforutsigbare.
- Du er tidlig tilbake. - Jenev er et lukket samfunn.
Veldig høflig, men uinteressert i å ha noe med oss å gjøre.
Bedre det enn fiendtlig, antar jeg.
Oberst Sheppards lag er tre timer forsinket.
Det ville ikke være første gang. Noe radiokontakt?
- Ingenting siden de dro. - Vel, du kjenner dem.
Hvordan kjenner jeg dem?
Bare at de har en tendens til å bli oppslukt av det de gjør,
og noen ganger melder de seg ikke. De glemmer hvor mye du bekymrer deg.
- At vi bekymrer oss. Kollektivt, altså. - Ja, det gjør vi.
Ja... det gjør vi. OK, karer, det ser ut som om vi er på vei ut igjen.
- Takk, major. - Vær så god.
Alvorlig talt, jeg får frysninger hetetokter om og om igjen.
Føler ingen av dere det?
Bivirkninger kommer snart til å være den minste av hans bekymringer.
Jeg vet det. Bare vær tålmodig.
Det har historisk sett ikke vært min styrke.
Sheppard, Teyla.
Kanayo skal på et oppdrag. Jeg vil at dere skal bli med.
- Hvorfor? - Vi har en observasjonspost.
Jeg tenkte dere ville se mennene i aksjon.
- Hvor du enn trenger oss. - Bare gi oss noen våpen, og...
Bra forsøk. Nei, dere skal holde dere i bakgrunnen og se på med Kanayo.
- Dere vil ikke være i fare. - Det er en bekymring mindre.
- Bra. - Hva med oss?
Jace vil gi dere en omvisning, vise dere hva vi har gjort.
- Hvordan høres det ut? - Vidunderlig.
Hvis Sheppard prøver seg på noe, er dere nær meg så jeg kan drepe dere.
Vet ingen bedre måte å tilbringe ettermiddagen på.
Kom igjen.
Ser ut som om han klør etter å komme seg avgårde.
- Er de vaktene genii? - Ja.
- Hva gjør vi egentlig her? - Geniiene har spioner overalt.
Hvis en av dem ikke kan komme seg til sin egen verden har de trygge hus.
Hvis de trenger mer utstyr eller å gjemme seg, så kommer de hit.
- Det er nyttig. - Her er informasjon og forsyninger.
Hvordan fant du dem?
Jeg var spion for geniiene.
Hvis du er en av dem så bare gå inn dit.
Vel, jeg pleide det, men til slutt skjønte de at jeg hadde forrådt dem.
- Vi er avhengig av raid nå. - Hvorfor? Hva mer vil dere ha?
Vi har ikke alle bitene vi trenger til løytnantens plan.
Hvilken plan var det igjen?
Alt vil bli åpenbart når tiden er inne.
Åh, bra. Det hadde vært for ille om det ble avslørt for tidlig.
- Hvordan får du kraft til datamaskinen? - Vi stjal er telnorransk generator.
De er vanskelige å holde i gang, men de gjør jobben.
Vi har akkurat fått tak i noen Pilatian solceller,
men jeg har ikke greid å koble dem sammen.
- Har du brukt slike før? - Nei.
- Hva gjør du her? - Studerer wraithene.
Åh, ja? Hvordan går det?
Noen av våre oppdagelser er ganske spennende.
Som hva?
Vel, de ser ut til å være territorielle,
veldig territorielle. De er ikke en samlet fiende slik vi trodde.
Faktisk tror jeg de fraksjonerer enda mer.
Min forståelse av språket deres er ganske begrenset,
de prøver å lage et system
som vil begrense kommunikasjon mellom skip.
Slutte å dele informasjon med hverandre?
Det kan ha med din venns evne til å lese tankene deres å gjøre.
Hvis hun lytter til dem vil det bare gjelde et skip.
Alt dette på grunn av Teyla?
Det er ikke sikkert hun er den eneste som har den evnen.
Sant nok.
Og jeg tror at mangelen på mat i galaksen
har skapt dype splittelser blant wraithene.
Og alt det har du fra dette?
Ja. For å være ærlig kan jeg trenge litt hjelp.
- Hvordan er din wraith, doktor? - Den er OK. La oss se hva du har.
Det er bedre. Dere må jobbe sammen.
Dere er sterkere som et team.
Vil du sparre litt?
Vi er vel OK?
Du bærer vel ikke nag?
- Jeg reddet livet ditt. - Jeg husker.
Hvis du spurte et dusin mennesker
hvem de trodde ville vinne en kamp mellom deg og meg,
ville alle velge deg. Helvete heller, jeg ville valgt deg.
- Men vi var jevne. - Ja, det var vi.
- Inntil Sheppard dukket opp. - Så det er fortsatt uavklart.
Alt jeg sier er, hvordan tror du at jeg kunne sloss slik?
Det er enzymet. Se hva det gjorde for meg.
Forestill deg hva det kan gjøre for deg.
Jeg er ikke den slemme her, Ronon. Jeg prøver bare å hjelpe til.
Du kommer etter. Det vet jeg.
Vi er ferdige med skanningene, ma'am. De er ikke her.
Tror du de har dratt til en annen planet?
Muligens, men det er standard prosedyre å melde seg og gi beskjed først.
De gjorde ikke det...
De kan ha blitt tatt til en annen planet mot sin vilje.
- Ja. - Greit.
Kan du gi meg de siste adressene kalt opp derfra?
Kanskje noen kan, men det er litt utenfor mine kunnskaper.
- Jeg skal sende Zelenka. - Godt valg. Lorne ut.
- Så, hva er planen? - Vi tar dem med tvang.
Det er revolusjonerende strategi der.
Jeg tror obersten er interessert i typen angrep.
- Vi planlegger å overmanne dem. - Jeg tror det er best vi bare ser på.
Nå.
- Hva slags plan er det? - En som virker.
- En av dine menn ble truffet. - Vel, det burde være trygt for oss nå.
Denne karen er død.
Så du ser at dere ikke er uovervinnelige.
Vi er nær nok.
Det er kunnskaper om krigskunst, Kanayo.
Ikke fortell meg hvordan jeg skal utføre mine oppdrag. Dere skal bare se.
- Ser det kjent ut? - Det er vår C4.
- Vi stjeler det tilbake. - Hvorfor?
- Til kuben. - Som i kubeskip?
Ja. Det er løytnantens plan.
Dere skal hjelpe oss å ødelegge et av wraithenes kubeskip.
En av de ekstra bonusene ved å drepe wraithene nå og da,
er at du får tak i et par av disse.
Takket være Jace og noen av datamaskinene fra geniiene,
vet vi den nøyaktige flyruten til ett av kubeskipene deres.
Det ødelegger alle bebodde verdener på sin vei.
Det må stoppes.
Jeg har beregnet at i løpet av de neste dagene,
vil det bli tvunget til å ta en hyperromspause
veldig nært en ubebodd planet som har en stjerneportal.
Vi drar til den planeten, kommer oss ombord i kubeskipet,
planter C4'en i fartøyshangaren, og kommer oss ut.
Vi kan redde tusener, om ikke hundretusener, av liv.
Så?
Jøss.
- "Jøss"? - Du hørte meg.
La meg se om jeg kan si hva oberst Sheppard mener ved "jøss"
på en mer eksplisitt måte. Det er en forferdelig plan.
Mer skremmende fordi du synes det er en god plan.
- Hva er galt med den? - Hva er rett?
La oss anta at det ville være mulig å plante en enkelt ladning stor nok
til å ødelegge et helt kubeskip.
Vi planlegger sekundære eksplosjoner.
Uansett, kubeskipet vil ha en hyperromspause,
men det vil ikke komme inn i planetens atmosfære eller bane.
Det vil fly gjennom rommet. Såfremt ikke enzymet deres lar dere hoppe
- mye høyere enn dere har sagt... - Vi har et romsskip.
Virkelig. Hva er det laget av? Bark?
Nei, det er virkelig, og det er faktisk det eneste skipet
jeg er komfortabel med å bruke på et oppdrag som dette.
- OK, hvor fikk du det fra? - Spiller det noen rolle?
Ingen av oss har hatt suksess med å fly det. Vi har bulket det ganske mye.
- Det trenger reparasjoner. - Og en pilot.
- Det er derfor du brakte oss hit. - Det er derfor jeg ventet til nå.
Dersom denne fyren får det til å virke igjen.
Disse folkene er de beste.
Du flyr det, tar oss opp, tar oss til kuben, slipper oss av.
Vi trenger tid til å plante ladningen.
Vi er inn og ut før wraithene vet noe.
- Det er perfekt. - Det er langt fra perfekt.
- Men det er mulig. - Oberst...
- Vurderer du virkelig dette? - Det er på vei til å jakte.
Det er synd, men dette er sprøtt.
Kanskje ikke.
Jace har prøvd å få det til å fungere, men han er ikke deg, McKay.
- Kan du fikse det? - Antakelig ikke.
- Det betyr vanligvis "ja." - Det er du som ikke tar enzymet?
Du er fornuftens stemme her.
- Hør, kan du fikse det? - Jeg vil ikke selv om jeg kunne det.
Gi meg så mye dop dere vil. Jeg gjør ikke dette.
- La meg snakke med ham. - OK.
- Rodney... - Kanskje du er på enzymet.
Fordi ingen rasjonell person kan mene at det er en god plan.
En million ting kan gå galt. Jeg vet det.
Hør. Stopp. Hold kjeft og hør etter.
Hvis du fikser det fartøyet kommer vi oss ut herfra.
Risikabelt, men Ford tenker ikke.
- Hva snakker du om? - Jeg insisterer på at dere alle er med.
Jeg tar dere på, og vi flyr til Atlantis
Hvordan?
- Fartøyet må ha sin egen DHD? - Selvsagt.
Få den tingen i lufta, og vi drar alle hjem.
Akkurat. Selvsagt. Du vet...
Jeg ville ha tenkt på det selv før jeg ble narkoman.
- Det er jeg sikker på. - Jeg beklager.
Greit. OK.
Så bra?
Disse tingene er ikke laget for å lagre portaladresser.
Hva har du til oss?
Hver gang porten kaller opp blir det et restavtrykk
- som blir igjen på kontrollkrystallen. - Og det betyr?
Jeg har fått tak i omtrent 50 adresser, men aner ikke om de er korrekte
- eller rekkefølgen de er brukt i. - Femti er mange planeter å sjekke.
Ja, og det er dersom de er korrekte.
OK, en lang historie kort...
Det er nesten umulig å finne oberst Sheppard og hans team
basert på det jeg kan få fra denne DHD'en.
Flott. OK, avslutt. La oss ta det du har.
Vi går over det på Atlantis.
Weir blir ikke glad for dette.
Hvordan gikk det?
Vel, han gjør det,
men vi har noen betingelser.
- Hva? - Ikke gi McKay mer enzymer.
- Nei. - Vi har tidspress.
Jeg sier ikke at enzymet ikke ville hjelpe.
Han må stå stille og tenke, ikke løpe runder fordi det føles godt.
- Ronon og Teyla? - Vi holder oss til planen der.
- Greit. Hva annet? - Jeg flyr det, det er åpenbart,
men jeg vil ha McKay, Teyla og Ronon på angrepsteamet.
Det er ikke et bra oppdrag for McKay. Det kan bli røft der inne.
Hvis vi plutselig trenger en dør åpnet eller en datamaskin brutt inn i
burde McKay være der for å gjøre det. Det er derfor han er på mitt team.
Er det alt?
Nei.
Så det er...
Hvis du starter den nå vil alt gå opp i røyk.
OK...
Vi nærmer oss.
Det er en god plan.
Kunne ikke gjort det uten deg, sir.
Vel, jeg er glad du stolte nok på meg til å bringe meg hit.
- Hva er i veien? - Jeg vil dra hjem.
Vel, la oss dra.
Gi McKay DHD-krystallene og la oss komme oss vekk herfra.
Jeg kan få deg tilbake til Jorden i løpet av en time.
Nei. Vi må gjøre dette først.
Jeg må bevise for dem at vi kan gjøre dette først.
Du trenger ikke bevise noe for noen, Løytnant.
Jeg traff din kusine og dine besteforeldre da jeg var der.
De savner deg... veldig mye.
Hele denne savnet-greia tar livet av dem.
De er sterke. De kan vente.
Hvis noen skal ta meg seriøst noen gang,
- må vi gjøre dette. - Hør, Aiden...
Nei. Jeg beklager. Jeg vil ikke snakke om dette.
En del av meg tror han brakte oss hit fordi han visste vi ville få ham hjem.
Underbevisst vet han hva vår plan er, og det er greit for ham.
- Gi det tilbake. - Ellers?
Hei.
Slutt.
Hva i helvete er det med dere?
Åh, akkurat. Glem det.
- Skal vi snakke om dette? - Om hva?
Enzymet virker. Ingen sier det, men alle tenker det.
Det virker.
Jeg må innrømme at jeg har merket økt styrke.
Kanskje Ford har rett. Kanskje det er verd å se på det, når vi ser virkningen.
I går var de en time for sen med dosene våre og det var forferdelig.
Det skremmer meg hvor avhengig kroppen er blitt av enzymet.
Hva ville hende dersom vi plutselig ikke kunne få det?
Hvis det negative er at du må fortsette å ta det,
- vil jeg fortsette med det. - Hva med deg?
At jeg i det hele tatt vurderer det får meg til å føle meg...
Hei.
- Så? - Det er ferdig.
OK, nå... Kan du flytte deg?
Dette kommer nok til å gjøre deg litt ukomfortabel,
men nå kuppelen kommer opp så er den ugjennomsiktig.
Så hvordan skal jeg fly denne tingen?
Det er et display du bruker. Det viser den informasjonen du trenger.
- Du mener på wraith. - Jeg har installert en sak
- som oversetter mange av opplysningene. - Du mener "alle"?
Nok til at du klarer deg.
Jeg visste du ville greie det. Til rett tid.
Kanayo vil få deg i utstyret. Du burde gjøre deg klar.
Akkurat. Flott.
- Han virker litt nervøs. - Du kjenner McKay. Det går bra.
- Du vet hvordan du kaller opp DHD'en? - Jeg kan adressen utenat.
Bra.
Hør, jeg burde nok fortelle deg at det er en liten endring i planene.
- Åh, ja? - Kanayo!
Ikke en gang tenk på det!
Hva i helvete er det du gjør?
McKay blir her mens vi utfører oppdraget.
- Ta ham! - Hva? Nei!
Det var ikke planen.
At dere skulle dra til Atlantis var heller ikke det.
Du trodde vel ikke på "jeg vil dra hjem" talen?
Du undervurderer meg alltid. Du må slutte med det.
- Utfør oppdraget og McKay får leve. - Vi kan ikke.
- Det er en dårlig plan! - Du sa det var en bra plan.
Du trodde vel ikke på "det er en bra plan" talen?
Få fartøyet i lufta og plukk oss opp.
DHD'en i fartøyet kaller bare opp planeten vi skal til og tilbake,
i tilfelle McKays liv ikke er nok til å få deg til å gjøre det rette.
Aiden, hva er det du gjør?
Passer bare på at dere oppfyller deres del av avtalen.
Det er OK. Gi dem tilbake våpnene.
- Er du sikker? - Ja.
Vi må samarbeide dersom vi skal gjøre dette.
Lykke til oss alle.
Vær klar til å bli plukket opp.
Hvis de var OK ville de ha gitt beskjed over radio.
Jeg forstår det, ma'am.
Jeg vil at alle som er klarert for slik aktivitet skal hjelpe til med å lete.
Daedalus er på vei fra Jorden,
men til de kommer frem er det opp til oss.
Og jeg vet det, men du må forstå
at det kommer til å ta lang tid å lete på alle planetene på lista vår.
- Det kan ta måneder. - Vi kan ikke bruke måneder, major.
- Og jeg vet det også. - Bra.
Dette vil bli vanskelig å venne seg til.
Kom igjen. Det gikk jo så bra.
AUTOPILOT IGANGSATT
Autopilot? Nei, nei, nei.
LANDINGSPROSEDYRE AKTIVERT
R2, du må slå av autopiloten.
Nå.
Verd et forsøk.
REMATERIALISER LAST JA NEl
Jace!
- Vi må gå etter dem! - Ingen ville overlevd det fallet.
Vi må i skjul.
- Er dere OK? - Nei, vi er ikke OK.
Du strålte halvparten av oss utenfor plattformen.
- Teyla og Ronon? - Er det det eneste du bryr deg om?
- Du myrdet mennene mine. - Jeg mistet kontroll over fartøyet.
Jeg måtte slippe dere i blinde.
Radiostillhet til vi har plassert ladningen.
Negativt. Vi må være i kontakt.
- Du burde la radioen være på. - Ikke si hva jeg skal gjøre.
Ford? Ford?
Ford! Faen.
GÅ UT AV FARTØYET FOR INSPEKSJON
Jeg vil helst ikke det.
ÅPNER COCKPIT-LOKK
Åh, nei.
Gidder dere sjekke oljen?
Dette er ikke bra.
- Hva er det? - Det er en alarm.
- Det skulle ikke skje. - Nei, det skulle det ikke.
Sheppard, er du der?
Jeg tror jeg har satt i gang alarmen.
Vær forsiktig, det er antakelig vakter på vei.
For sent.
Hold dere bak meg dersom dere vil leve.
- Vil du ha litt? - Nei takk.
- Er du sikker? - Ja.
De burde vært tilbake.
Hvor lang tid tar det å fly dit og tilbake?
Jeg tror det er ett minutt herfra til portalen,
toppen ti fra deres portal til kubeskipet,
20 for å komme inn og legge ladningen, og ti til for å komme ut og hjem.
- Det hjelper ikke å bekymre seg. - Jeg tror noe annet.
- Det går bra med dem. - Du kan umulig vite det.
- Jeg har en magefølelse. - Vel, jeg har en annen mage...
...følelse.
Ford, hva er din posisjon?
Ford!
Faen heller.
Fortsett kampen!
Vi kan ikke stå imot!
Og takket være flere modifikasjoner,
spesifikasjonene er kryptert i denne datastrømmen,
tror vi at vi kan forbedre energiforbruket ytterligere 30 prosent.
Når denne beskjeden sendes
er oberst Sheppards team fortsatt savnet, og er... er antatt...
Oberst Sheppards team er fortsatt savnet.
Avslutt sending.
Går det bra med deg?
- Er vi i en celle? - Ja.
På et kubeskip.
Vel, nei, da går det ikke så bra med meg.
- Jeg kan ikke tro at du ødela det. - At jeg gjorde hva?
Du satte i gang alarmen. Du ødela oppdraget.
Fartøyet gikk over på autopilot i det øyeblikket jeg kom nær kuben.
- Dere er heldige at jeg fikk dere ut. - Hvorfor gikk det over på autopilot?
Jumpere gjør det når de kommer gjennom portalen til Atlantis.
- Vel, hvorfor sa du ingenting? - Hvorfor sa jeg ingenting?
- Du vil at jeg skal mislykkes. - Akkurat, din snørrunge.
Jeg ville risikert livet til teamet mitt for å bevise at du tok feil.
Vi har selskap.
Flytt deg.
Hva er det du vil?
Jeg vil ha den som fløy skipet.
Hvorfor begynner du ikke med meg?
Vent, vent, vent. Du vil ha meg.
Det er greit. Det er alltid en utvei.
Hvis han dør... så dør du.
Knel.
FORTSETTELSE FØLGER